Kelpie rudoplutvá

Vzhled
Největším a nejobávanějším ze všech vodních démonů je kelpie rudoploutvá. Ačkoli se tento démon řadí mezi „koňské“ démony, mnoho z koňského vzhledu už mu nezůstalo. Má poměrně zavalité tělo pokryté hladkou šedozelenou kůží s krémově bílým břichem. Ve vodě se pohybuje pomocí čtyř silných ostnatých červených ploutví podobných rybím; taktéž na konci dlouhého ocasu a na zádech má podobnné, sytě rudé ploutve, podle nichž kelpie získala své jméno. Pouze hlava se tvarem podobá koňské, avšak se stejně hladkou a lepkavou kůží, jaká pokrývá i zbytek těla. Nad ušima vyrůstají kelpie dva krátké růžky. Oči kelpie jsou pronikavě žluté s vodorovnými zornicemi.

Potrava
Navzdory své agresivitě a strachu, který vzbuzuje, se kelpie paradoxně živí vodním rostlinstvem. Jídelníček si zpestřuje různými měkkýši, malými rybkami a jinými drobnými vodními živočichy.

Výskyt
Kelpie se vyskytují v pomalu tekoucí vodě, v dolní části říčních toků, kde mají dostatek potravy.

Chování
Skutečným postrachem rybářů a vůbec lidí, kteří mají co do činění s vodou a pohybují se v okolí řek, je kelpie rudoploutvá. Tento démon vykazuje nezvykle agresivní chování, ovšem pouze vůči inteligentním bytostem; zvířata na svém území nechává kelpie na pokoji. Samotné kelpie se zdají být poměrně inteligentními démony, přestože nejsou schopny naučit se lidské řeči a zřejmě ani nemají zájem jí porozumět.

Ačkoli kelpie neváhají zaútočit na jakoukoli myslící bytost ve svém území, ve vztahu k vlastnímu druhu postrádají teritoriální chování. Relativně malé území tak může sdílet i několik kelpie, ať už se jedná o samce nebo o samice. Tato pozoruhodná snášenlivost se mění pouze na jaře, tedy v období páření, kdy samci bojují o samice. Sváry se většinou obejdou bez zranění, samci si pouze dokazují svou sílu pokyvováním hlavami, hlubokým bučením a plácáním ploutvemi. Teprve když takovéto předvádění selže, začnou samci bojovat – nevelké růžky na hlavě přitom používají jako zbraň.

Po březosti, která trvá tři měsíce, klade kelpie do vody shluk rosolovitých vajec velkých asi jako lidská pěst. Z nich se přibližně po pěti týdnech líhnou mladé kelpie, takřka dokonalé kopie dospělců. Mláďata, která se vylíhnou jako první, se přitom začnou živit dosud nevylíhlými vejci, popřípadě svými mladšími sourozenci. Kelpie dospívají v šesti letech života a dožívají se věku kolem čtyřiceti let. Skutečná síla, která dělá z kelpie tak strašlivé tvory, není jejich fyzickou silou, ale silou živlu, kterému vládnou – vody. V tomto směru nemají kelpie mezi vodními démony konkurenci; dokáží vyvolat vlnobití a vodní víry, které potápí rybářské lodě.

Využití
Z kůže kelpie se vyrábí klíh využívaný k lepení magických amuletů a talismanů. Drcené rohy tohoto démona mají silné afrodiziakální účinky a prakticky každá část jejich těl je využitelná v kouzlotkalectví. Jejich maso je nejedlé, má odpornou hořkou chuť.