Kouzlotkalectví

Sakha
Magickou energií, která je základním stavebním kamenem kouzlotkalectví a bez níž by žádná magie nebyla možná, je sakha. Tato energie je všudypřítomná, byť na některých místech se nachází ve větší koncentraci než na místech jiných.

Sakha je pouhému necvičenému oku neviditelná a je nehmatatelná; pouze osoby s alespoň pasivním magickým potenciálem ji dokážou „spatřit“ či vycítit, a to jen za předpokladu určitého výcviku a tréninku. Je pro to zpravidla nutné silné soustředění a dokonalé se oproštění od okolního světa, jakožto i od vlastního těla. Teprve ve chvíli, kdy vědomí dotyčného jedince nevnímá nic jiného, má šanci postřehnout přítomnost sakhy. Ta se zjevuje ve formě jakýchsi tenkých nitek či vláken, která volně plynou vzduchem, ve větším či menším množství obklopují předměty a neustále se pohybují. Tato vlákna nemají popsatelnou barvu a nelze se jich dotknout.

Zkušení kouzlotkalci dokáží sakhu vycítit snáze než ti méně zkušení; dokáží ji postřehnout i v místech, kde se jí nevyskytuje tolik, a nepotřebují tak dlouhé a usilovné soustředění.

Sakha je síla, která obklopuje či prostupuje opravdu vše a více či méně se dotýká všeho živého i neživého. Zázračná síla kouzlotkalců tak není ničím jiným, než schopnost sakhou manipulovat a jejím prostřednictvím přetvářet okolí. To má i svou zápornou stránku; všechna kouzla jsou kromě osobních schopností a možností kouzlotkalce omezena především množstvím přítomné sakhy. Toto množství se dá různými prostředky navýšit, ale stále jen omezeně, takže žádné kouzlo nemůže být nekonečně silné. Mimo to, čím více sakhy se pro kouzlo využije a čím větší je tedy její momentální pokles na daném místě, tím větší je riziko, že se kouzlo zvrtne či dokonce obrátí proti kouzlotkalci, který ho vytvořil.

Magický potenciál
Tou vůbec nejzákladnější podmínkou pro využívání sakhy a tedy kouzlotkalectví je magický potenciál. Ten má každý jedinec jiný a zcela specifický, i když velmi záleží na konkrétní rase.

Magický potenciál se dělí na aktivní a pasivní. Pasivní potenciál je vlastně předpoklad, že za dodržení určitých podmínek je daná osoba schopná manipulovat se sakhou. Jedinci s aktivním magickým potenciálem pak dokáží tkát kouzla přímo, bez jakýchkoli pomůcek (což na druhou stran neznamená, že je nemůžou využít).

Lidé jako rasa v Iškatrahu nepůvodní například ve většině případů nemají žádný magický potenciál. Občas se ale objeví jedinec s větším či menším potenciálem pasivním, který však nikdy nepřeroste v aktivní. V důsledku to znamená, že po určitém tréninku dokáží takoví lidé vycítit sakhu, ale použít ji mohou jen zprostředkovaně – nejčastěji za pomoci kamenů tanüki, o kterých bude řeč později.

Většina původních ras Iškatrahu oplývá poměrně velkou pravděpodobností výskytu pasivního magického potenciálu. Asi nejlépe jsou na tom fermuové či drakodlaci, kde se pasivní magický potenciál vyskytuje téměř u všech zástupců. Daimoni jsou na tom o něco hůře, elfové právě tak. Pro pasivně magicky nadané jedince platí totéž, co pro lidi; při určitém výcviku dokážou vycítit sakhu, byť mnohdy jen omezeně, a někdy ji i zprostředkovaně dokáží použít.

Rozdíl oproti lidem u těchto ras je ten, že ve vzácných případech (u fermuů a drakodlaků opět ne tolik vzácných) může pasivní potenciál přerůst v aktivní a tedy ve skutečné nezprostředkované kouzlotkalectví. Takoví jedinci umí tkát kouzla bez jakékoli pomoci. Neznamená to, že je umí tkát efektivněji než například lidé používající tanüki, ale nejsou omezeni přítomností podobných předmětů. Mimo to mohou využívat kameny tanüki pro zesílení svých kouzel, nikoli pro jejich vznik samotný.

Samozřejmě existují i rasy, u nichž je magický potenciál nulový, ať už hovoříme o aktivním nebo pasivním. Mezi takové rasy patří například medvědědové.

Tanüki
Tanüki jsou tři kameny, diamant, mastek a smaragd, které v našem světě nemají žádné zvláštní vlastnosti, ale v Iškatrahu je jejich cena nevyčíslitelná. Mají totiž neobvyklou schopnost hromadit kolem sebe sakhu a, což je možná ještě důležitější, efektivně zprostředkovávat její používání pro pasivně magicky nadané jedince. Díky nim se tedy mohou kouzlotkalectví věnovat například lidé, mezi nimiž se aktivní magický potenciál nevyskytuje.

Diamant
Diamant je všeobecně považován za magicky nejstabilnější a vůbec nejpoužívanější tanüki, a to zejména mezi méně zkušenými kouzlotkalci. Používá se zejména pro usměrňování a jakési základní zabezpečení kouzel, protože ačkoli neposkytuje žádné záruky, při použití diamantu je menší šance, že se kouzlo nějak zvrtne. Větší účinky má pokud posiluje kouzla seslaná s dobrým úmyslem – například při kletbách uvolňuje méně sakhy než třeba při léčení.

Podle názoru některých kouzlotkalců je diamant vykrystalizováním všeho dobrého a ušlechtilého v inteligentních bytostech.

Mastek
Také mastek je magicky velmi stabilní a často se používá k ukotvení kouzel, aby se neobrátila proti svému tvůrci. Co se však týče povahy kouzel, při nichž je používán, je pravým opakem diamantu – daleko lepší výsledky přinese, pokud je užit při kletbách či destruktivních kouzlech.

Některé teorie tvrdí, že mastek reprezentuje všechnu zvrácenost a zlo, jaké se jen v inteligentních bytostech může projevit.

Smaragd
Smaragd je ceněný zejména proto, že je neutrální co se týče povahy kouzel; stejně dobře bude účinkovat při všech kouzlech, ať už „dobrých“ či „špatných“. Mimo to má schopnost kouzla zesilovat, protože k sobě poutá nezvykle velké množství sakhy; používá se proto například do amuletů či talismanů, které mají za úkol být co nejsilnější. Tato vlastnost je ale vykoupena velkou nestabilitou. Při používání smaragdu hrozí velké nebezpečí, že se kouzlo v průběhu tkaní změní, zvrátí či dokonce obrátí proti kouzlotkalci, který ho vyslal. Jeho používání je proto velmi omezováno; kouzlotkalci se ale stále snaží zjistit, jak se této nepříjemné vlastnosti zbavit.

Říká se, že smaragd je ztělesněním surové divokosti, nespoutanosti a síly a že s inteligentními bytostmi nemá nic společného, proto by jimi ani neměl být používán.

Tři věže
Takzvané tři věže jsou místa s největší koncentrací sakhy na kontinentu Zagrenor. Jedná se o věž z diamantu, mastku a smaragdu, tedy kamenů tanüki. Ty jsou na jednom ze tří míst, kde věže stojí, nashromážděné v takovém množství, že se zdá, že sakhu nejen přitahují, ale i samy vytváří.

První postavenou věží byla An-lun, věž z diamantu stojící ve Finllicii. Její stavbu mají na svědomí fermuové, magicky nezvykle nadaný národ. Důvod stavby věže není jistý; spekuluje se o tom, že fermuové chtěli získat obrovský zdroj magické energie pro posílení svých kouzel; jiné teorie zase říkají, že prostě jen experimentovali, co se stane, když se na jednom místě shromáždí tak velké množství diamantu. Tak či tak získali přítomností jedné z věží na svém území velkou moc, mimo to má An-lun údajně vliv i například na úrodnost země a bohatost života v okolí. Právě díky ní je možné ve Finllicii narazit na neobvykle vysoké množství spirit.

Stavbou fermuů se nechali inspirovat daimoni a na území Regasu postavili věž z mastku, An-tar. Jejich důvody ke stavbě věže jsou mnohem zřejmější než důvody fermuů – pro případný konflikt si chtěli zajistit stejně velký zdroj sakhy, jaký měli fermuové. Ale i věž z mastku měla a má vliv na zem kolem sebe. Regas je proto osídlen množstvím podivných nebezpečných zvířat a stejnou hojností zvláštních jedinečných rostlin, nezřídka jedovatých. Mimo to zde žije velké množství démonů, které mastek přitahuje víc, než zbylé dva tanüki.

Kdo stojí za stavbou třetí, smaragdové věže An-sik, není známo. Tato věž stojí daleko na jihu a k její stavbě se nezřídka hlásí pralesní elfové, i když o pravdivosti jejich slov jsou stále vedeny spory. Jisté je, že An-sik byla postavena jako poslední a její vznik před stovkami let protrhl bariéru mezi Iškatrahem a naším světem – to byl okamžik, kdy se do Iškatrahu dostali lidé. Věž byla údajně pobořena, ale vzniklé škody nebyly nikdy docela napraveny. Dnes už je An-sik spíše bájí z toho prostého důvodu, že ji už dlouhé desítky či snad stovky let nikdo nespatřil. Údajně se nachází na území Černých jam, rozlehlého zalesněného údolí o rozloze několika desítek čtverečních kilometrů, v němž žijí unikátní druhy a kde údajně každé zvíře a každá rostlina jsou smrtonosné.

Obecně je známo, že přestože jsou tři věže nebývalým zdrojem sakhy – nebo možná právě proto – není radno se k nim příliš přibližovat. V jejich okolí se dějí podivné věci a jejich blízkost prý každého více či méně změní – ať už psychicky nebo fyzicky.

Fia-naj
Fia-naj jsou znaky, jejichž tvůrci jsou fermuové. Jednotlivé znaky nezastupují písmena či číslice, ale slova, přičemž každý ze znaků má hned několik souvisejících významů. Nepoužívají se k zapisování a sdělování, protože je nesmírně složité určit jejich význam i z kontextu, natož bez něj. Na druhou stranu se ale ukázalo, že fia-naj mají pozoruhodnou schopnost částečně usměrňovat tok blízké sakhy.

Díky této vlastnosti jsou znaky fia-naj oblíbenou „pomůckou“ při tkaní jedodušších kouzel – pro ta složitější nebo silnější se nehodí. Nejčastěji se používají v amuletech nebo talismanech, které mají plnit jednu určitou funkci. Talisman, do něhož byl při výrobě vložen napsaný znak pro dveře, tedy bude dotekem otevírat dveře (nikoli je ale vytvářet), talisman se znakem ohně zase nahradí křesadlo. Síla takovýchto talismanů a amuletů je ovšem omezena kamenem tanüki nebo jinými sakhu poutajícími přísadami v amuletu obsaženými. Lze tedy rozdělat oheň, ale už ne pouhým dotekem spálit dům na prach.

V přímém tkaní kouzel se fia-naj příliš nepoužívají právě kvůli jejich nejednoznačnosti, která nezaručuje úspěch ani bezpečnost kouzla. Využití nalézají jen v jednoduchých kouzlech, jako je například právě otevírání dveří. V takovém případě je třeba příslušný znak načrtnout, třebas jen prstem, na předmět, jehož se má kouzlo týkat.

Znaky fia-naj se dělí na Velké a Malé, nebo taky Velkou a Malou abecedu.

Velké znaky
Velké znaky mají přímý význam a je jich nepřeberné množství. Každý znak má hlavní význam, vedlejší významy a také několik významů jen okrajových, přičemž několik znaků může sdílet jeden společný význam. Například jeden ze znaků živlů, Laaši – znak pro vodu – může znamenat také kapku či plynutí, plynulost a jiné; okrajově se ale dotýká i významu život.

Malé znaky
Pro základní usměrnění významu Velkých znaků se používají znaky Malé. Je jich podstatně méně než Velkých znaků a jejich význam se většinou týká nějaké obecné vlastnosti, například množství. Mezi Malými znaky lze najít napřílad znak pro Více či Méně, ale už ne pro barvy apod.

Léčení
Léčení není právě silnou stránkou drtivé většiny kouzlotkalců, snad jen s výjimkou těch zaměřených na aplikovanou magii. Ti se soustředí na výrobu různých odvarů a mastí, které pomáhají při úrazech či nemocích. Ovládají také kouzla schopná zahojit šrámy nebo i větší rány, ale na taková je většinou potřeba velké množství sakhy s nejistým výsledkem. Mimo to se i kouzlotkalci zaměření na aplikovanou magii soustředí i na jiné věci, než jen léčení jako takové, tudíž jen málokdy dokážou vyléčit opravdu těžká poranění.

I přesto se ale najdou kouzlotkalci zaměření ryze na léčení. Takoví se pak většinou věnují náročnému léčení pomocí sakhy a dosahují v něm pozoruhodných výsledků. Těchto kouzlotkalců je ale jen zanedbatelná hrstka; navíc ani ten nejlepší a nejmocnější z nich nikdy nedokáže přivést zpět k životu mrtvého.

Živly
Elementární magie je jedna z cest, jimiž se kouzlotkalci mohou ubírat. Je to vlastně magie schopná do jisté míry ovládat stavební kameny světa, čtyři živly – oheň, zemi, vodu a vzduch.

Ovládat živly není jednoduchá záležitost; je to jedno z nejnebezpečnějších odvětví kouzlotkalectví vůbec. Jelikož sakha prostupuje vše a je součástí i těchto základů světa, je možné je částečně ovládnout. Na druhou stranu živly nejsou ovládány rády a kouzla spjatá s elementární magií se velmi často obrací proti kouzlotkalci, který je seslal.

V tomto ohledu se kouzlotkalci liší od šamanů, kteří živly pokorně a nesobecky žádají, a to s nejistým výsledkem. Ostatně, elementární magie je už odpradávna jedním ze základních kamenů sporu mezi šamany a kouzlotkalci. Kouzlotkalci jsou neustále obviňováni ze zneužívání živlů pro své sobecké, malicherné účely. Tento spor před mnoha lety vyústil až v souboj geomancera (tedy kouzlotkalce zaměřeného na magii země) Qanthalise a elfského šamana Ilnëana. Ve chvíli, kdy se Qanthalis pokoušel svého protivníka kouzlem zaživa pohřbít, se však nic nestalo – podle některých pvěstí jen vyrostla ze země u šamanových nohou květina jako výsměch – země se neobrátila proti šamanovi, protože šamani jsou živlům bližší než kdokoli jiný. Ale živly odmítly poslechnout i Ilnëanovo sobecké přání hnané vztekem, aby se pod kouzlotkalcovýma nohama otevřela zem.

Tento nevydařený souboj naštěstí odradil od podobných pokusů všechny další kouzlotkalce a šamany, ale mezi těmito dvěma skupinami stále panuje tichá nevraživost.

Démoni a spirita
Démoni a spirita vybočují z řad „obyčejných“ živočichů, protože obě tyto skupiny jsou nějakým způsobem spjaty se sakhou. Zatímco démoni jsou neobyčejně úzce spjati s živly a dokáží tak používat jakousi obdobu elementární magie (ke které částečně potřebují i sakhu, i když jen velmi okrajově), spirita jsou sakhou do větší či menší míry tvořena a jejich těla tak bývají hmotná jen částečně.

Jak démoni, tak spirita pak mají schopnost vycítit místa s velkou koncentrací sakhy nebo místa, kde je sakha právě využívána ke tkaní kouzel. Přitahují je i osoby s aktivním, někdy i pasivním magickým potenciálem. To je důvod, proč se démoni a spirita vyskytují ve velké míře v okolí tří věží (nebo přinejmenším dvou, jejichž přesné umístění je známo), ale také na místech jako jsou velké knihovny či Univerzita. Mimo to je víc než obvyklé narazit na kouzlotkalce v doprovodu nějakého spirita či dokonce démona; kouzlotkalci se také s těmito tvory setkávají mnohem častěji než kdokoli jiný, což jistě není náhoda. Zde je nutné podotknout, že ne všechna taková setkání jsou příjemná.

Díky spojení se sakhou a magickým působením vůbec bývají části těl démonů a spirit zásobníky sakhy, nebo mají přinejmenším nezvyklé a pozoruhodné vlastnosti. To z nich činí hlavní složky jak různých lektvarů a odvarů, tak talismanů a amuletů. Některé části těl těchto tvorů mohou dokonce používat kouzlotkalci s pasivním magickým potenciálem coby slabší a poměrně nestabilní náhradu za kameny tanüki – to je však většinou až poslední možnost pro případy největší nouze.