Hedvábníček plší

Vzhled
Hedvábníček je malý hbitý savec podobný fretce či lasičce. Má hlavu jen o něco kratší než tyto šelmy, veliké, leskle černé oči, kulaté uši a tlamičku plnou ostrých zubů – či spíše zoubků. Jeho tělo je poměrně dlouhé a štíhlé, pokryté dlouhou srstí, která je neuvěřitelně hebká na dotek. Mají čtyři krátké končetiny a prsty zakončené drápy. Ocas hedvábníčků je dlouhý a huňatý, ne nepodobný veverčímu. Hedvábníček plší má oříškově hnědou barvu srsti se dvěma podélnými krémovými pruhy lemujícími páteř od temene hlavy až po špičku ocasu; také břicho má o několik odstínů světlejší než zbytek srsti. Zajímavou vlastností hedvábníčků je fakt, že se západem slunce svou barvu mění; jejich hedvábná srst se stane leskle černou a pruhy na zádech kontrastují se zbytkem těla ostře bílou, lehce nastříbřelou barvou.

Potrava
Hmyz, malí hlodavci, vejce a mláďata ptáků; jídelníček si zpestřuje houbami, nepohrdne ani kouskem ovoce či zeleniny.

Výskyt
Pásy krajiny mezi lesy mírného pásu a otevřeným terénem; úkryt před dravci a prostor k lovu hledají v korunách stromů, bez větších problémů ale loví i na zemi, kde si v trávě také stavějí svá hnízda.

Chování
Hedvábníčci jsou poměrně krotká neškodná zvířata žijící v párech či malých skupinách. Většinu času stráví lovem a sběrem potravy a péčí o mladé; není neobvyklé, že se jedna samice stará o mláďata celé skupiny, zatímco ostatní loví a přinášejí potravu. Hedvábníčci se páří na jaře a samička rodí tři až čtyři slepá mláďata, z nichž jen některá se dožijí dospělosti. Dožívají se věku kolem dvanácti až patnácti let. Podobně jako veverky mají hedvábníčci ve zvyku na podzim hromadit potravu a vytvářet si tukové zásoby; v zimě pak uléhají k zimnímu spánku.

Využití
Ačkoli není docela jednoduché hedvábníčka ochočit, není vzácností najít tato malá zvířata v domácnostech coby poněkud nezvyklé domácí mazlíčky. Vyhledávají se samozřejmě zejména kvůli nezvyklým vlastnostem svojí srsti (která mimo změny barvy nevykazuje žádné další magické vlastnosti); ta se využívá též k výrobě měšců a menších ozdobných výrobků, které jsou ceněné zejména mezi bohatší společností. Ochočení hedvábníčci, zvláště pak pokud jsou zvyklí na lidskou přítomnost už od narození, jsou velice přítulní a mají ve zvyku „svému“ člověku přinášet nejrůznější drobnosti, většinou kousky vlastní kořisti.