Firilai

Firilai je jazykem lesních elfů a také řečí, z níž z velké části vychází Örlesai, tedy Obecná řeč.

Uvítání
První by měl zdravit výše postavený elf z dvojice, popřípadě elf neelfskou osobu (platí i o pozdravu lesního elfa k elfovi polárnímu či pralesnímu), a to větou Nechť je tvá cesta rovná. Na tento pozdrav níže postavený elf apod. odpovídá větou Nechť je tvá mysl čistá. V tomto případě mají obě věty vesměs stejný význam.

Nechť je tvá cesta rovná. – Sia theu lekkei na niie.

Nechť je tvá mysl čistá. – Sia theu fïrna na orthaki.

Rozloučení
Tentokrát se jako první loučí ten, který chce oficiálně ukončit rozhovor, což nemá žádný vyšší význam či smysl. Rozloučení probíhá větou Nechť se znovu setkáme., na což druhý odpoví (či dodá) V přátelství a ve zdraví.

Nechť se znovu setkáme. – Sia lerea jat peltai.

V přátelství a ve zdraví. – I nare et i gatha.

Další pozdravy
Výše postavení zástupci kmenů, pakliže zdraví osobu, která náleží do stejného kmene (nebo je za kmenového příslušníka z nějakého důvodu považována), mohou ke standardnímu rozloučení dodat ještě poznámku: Nechť je ti duch Théa/ Nakra/ Elkëri vždy nablízku. Tento dodatek rozhodně není povinný a rovná se jakémusi neoficiálnímu požehnání. Není vhodné, aby ho pronášeli níže postavené osoby v rámci kmene, toto právo přísluší většinou jen náčelníkům a šamanům, popřípadě jiným obzvlášť váženým příslušníkům kmene.

Nechť je ti duch Théa/ Nakra/ Elkëri vždy nablízku. – Sia skat Théa/ Nakra/ Elkëri na theo wäldai kre.

Jiné fráze
Existují ještě další, méně často užívané zdvořilostní fráze, jejichž použití je vyhrazeno pouze vhodností v té či dané momentální situaci. Jednou z nich je standardní požehnání blízké osobě.

Dlouhé dny a dobré noci tobě i tvým dětem. – Kërri thaé et kari nö il theo et theu nameri.

Oslovení
Další kapitolou etikety lesních elfů je oslovení; ta se užívají buď úplně místo jména nebo za jménem, přičemž jméno se v takovém případě skloňuje, zatímco oslovení se neskloňuje nikdy. Zde je několik vybraných z nich:

Ket-tha – označení pro věrného přítele a společníka, doslova životního druha. Užívá se takřka bez výjimek mezi šamanem a jeho zvířecím společníkem.

Nenui – užívá se výlučně k oslovování náčelníka kmene, je to oslovení vyjadřující hlubokou úctu a pokoru; obvykle je doprovázeno úklonou.

Nenar-ktalei – označení pro velmi moudrého a zkušeného muže, velmi často se užívá pro oslovování kmenových šamanů; zahrnuje v sobě úctu, podobně jako oslovení náčelníka.

Nena-ktalaii – označení pro velmi moudrou a zkušenou ženu, často šamanku či léčitelku. Zahrnuje v sobě úctu, podobně jako oslovení náčelníka.

Ew Nenar-ktalei/ Ew Nena-ktalaii – totéž jako předchozí dvě oslovení, s tím rozdílem, že tímto se oslovují zkušené a moudré osoby, pokud k nim dotyčný má nějaký vztah (například žák ke svému učiteli).

Firei/ Firaii – v doslovném překladu zní Nadějný/ Nadějná, je to označení pro osobu, ve které dotyčný (často učitel) nachází potenciál různého druhu. Nejčastěji se užívá právě mezi učitelem a žákem, ať už v jakémkoli směru, ale lze jím vyjádřit i úctu níže postavené osobě bez žádného dalšího vztahu.

Ilei/ Illa – běžné zdvořilé oslovení bez žádných hlubších významů a smyslů, něco jako klasické pane/ paní/ slečno.

Sag – hanlivé, avšak ne úplně vulgární označení osoby, kterou pohrdáme či k ní cítíme lítost; taková hodně mírná nadávka vyjadřující nejvíc ze všeho postoj osoby k oslovenému.