Kurru stepní

Vzhled
Největší z ietherijských ptáků je vysoký přes dva metry, nelétá a vzhledem vzdáleně připomíná pštrosa. Má šedohnědé peří s béžovým břichem a krátká, zakrslá křídla, která jsou bíle kropenatá. Z těla vyrůstá holý šedivý krk s mohutnou hlavou, na níž se samci honosí jakousi chocholkou sytě černobíle zbarvených per; samice tuto ozdobu postrádají. Stejně šedou barvu jako krk mají i dlouhé silné nohy zakončené třemi mohutnými prsty s tupými drápy podobnými spíše nehtům než skutečným ptačím pařátům.

Potrava
Kořínky, semena a plody rostlin, listy, tráva, ale i neopatrní drobní živočichové.

Výskyt
Rozsáhlé stepi na sever od řeky Jat-uhai, ale i podobné stepi jinde mimo Ietherii.

Chování
Kurru je veliký pták žijící v hejnech čítajících kolem dvaceti až čtyřiceti kusů. Nejsou to predátoři, přesto jsou nebezpeční a je lépe se jim vyhnout; na rozdíl od jiných velkých iškatrahských ptáků totiž před nebezpečím zpravidla neutíkají (byť běhat umí opravdu rychle), nýbrž sami aktivně útočí. Kopnutí jejich silných nohou dokáže s přehledem lámat kosti a člověka či elfa snadno ohrozí i na životě. Každé hejno vede vůdčí samice, obvykle nejstarší a s největšími zkušenostmi, která dokáže hejno spolehlivě vést. Ta má v době páření – tedy na jaře – jako první právo vybrat si samce; ostatní samice si vybírají až po ní. Samci mezi sebou bojují, jen málokdy se ale doopravdy zraní. Kurruové snášejí velká zelenohnědě kropenatá vejce, která se líhnou po třech a půl týdnech. Tito ptáci se dožívají kolem dvanácti let.

Využití
Peří kurruů, zejména černobílé peří samců se užívá jako ozdoba a součást různých šperků, prachové peří pak nezřídka do polštářů a přikrývek. Těžce získávaná vejce jsou opravdovou pochoutkou.